PLATERO 3 KILOMETER FRÅN LÄGRET
Finns det någon som inte vet om att vi är här?
De förstår inte. De ser amerikanska soldater och tror att kriget är över.
Överste, får jag prata med er om mina mäns del i uppdraget?
Era män kommer att hålla sig på flankerna.
Det här är vårt krig också. Vi har slagits mot japanerna i tre år.
Jag förstår din ilska över det japanerna gjorde idag.
Jag hade också velat hämnas. Men det här uppdraget har egna mål.
Mina män är disciplinerade kämpar. Det som hände var inget nytt för dem.
Dina män behövs på flankerna...
Löjtnant O'Grady... Tacka byborna för gästfriheten.
Ska bli.
Vill du att jag tar en titt på fötterna?
Ja.
Fattar inte hur du kan gå med de här, Bob.
Tur för dig att översten inte känner till det här.
Förstår du dig på den mannen?
- Mucci? - Ja.
Varje gång jag tror det, överraskar han mig, inte alltid på ett dåligt sätt.
Det var på grund av honom jag tog värvning i Rangers.
Ett tag följde jag honom överallt. Nu för tiden stångas vi bara.
Han gillar kanske inte att du säger ifrån, men det var nog därför han valde dig.
Kan inte finnas någon annan anledning till att bortse från de här djungelfötterna.
Förresten tror jag han står därute och känner sig i händelsernas centrum.
Det är konvojen kapten Pajota pratade om.
Tusan... De ser ut att förstärka.
Duke, vakna.
Det är din tur att vakta Red.
Ja, okej.
DAG 4 30 JANUARI
Han är borta!
Han är borta, för helvete. Du somnade.
På grund av att en man inte lyder...
... måste tio andra betala.
Det var mitt fel.
Snälla...
Snälla...mitt fel.
De fyllde på förråden igår kväll. Förde in bränsle och fler soldater.
Verkar som något är på gång.
- Hur många? - Mellan 150 och 200 stycken.
Kapten?
Jag tänkte att andra pluton skulle hålla bron, men om de är så många i lägret-
- behöver vi alla i stormningen.
Vi kanske kan hålla bron med färre män.
Kan du klara dig med en grupp ur Rileys pluton?
Tror inte det. Pajota sade att de förstärkte på bron igår kväll.
Önskar Pajota hade talat om det tidigare. Då får vi se...
CABU BRON 800 METER ÖST OM FÅNGLÄGRET
Räkna dem.
Med respekt, sir. Vad ska räknas?
Löjtnant Riley har rätt. Det finns tusen man därborta.
Får jag visa en sak? Här är bron...
Överste...
De andra börjar tappa tilliten, va?
- De kommer inte att svika er. - Det handlar inte om att svika mig.
Vi har samlat ihop ett bra förband, de förtjänar sin chans till ära.
Jag tror inte alla är här för äran.
Jag menar inte att bli omtalad.
Jag menar stoltheten man bär inom sig resten av livet.
När man gjort något värt att minnas. Något som gjort en skillnad.
Den enda uppskattning jag vill ha är från killarna i lägret.
- Försöker du få mig att ångra mig? - Nej, sir.
Jag tänkte säga att vad ni än beslutar, så blir det rätt...
Ibland måste man ha tillit.
Kapten Pajota erbjöd sig att hålla bron. Om ni vill höra vad han har att säga...?
Bäst du lämnar mig ensam med honom, så jag kan förödmjukas...
Kapten Pajota?
Vi väntar tills de är här. Sen spränger vi bron.
Vi har inte tillräckligt med sprängämnen.
Det räcker att skada den så deras fordon stannar. Soldaterna får komma fram.
Om jag sätter folk på var sida om vägen...fångar vi dem i korseld.
De använder inte bron. De går runt er.
Japaner går inte runt Filippiner.
De ser inte oss som soldater.
- Hur är det med de andra? - Rädda.
De vill höra vad ni har att säga, sir.
Jag vet inte längre vad jag ska säga.
Jag kan göra ett uttalande åt er... Tills ni känner er starkare.
Är du bra på att skriva brev?
Det beror på vilken typ av brev.
Det vet jag inte ens själv...
Jag har börjat flera gånger... Och rivit sönder det.
Det finns...penna och papper under min matta.
- Vem är det du skriver till? - En dam vid namn Margaret.
Jag vet inte hur väl jag känner henne. Jag har levt i fantasin så länge.
Jag är rädd att jag skriver ett galet kärleksbrev, och skämmer ut oss båda.
Red verkade inte tro det.
Vad sade han?
Att hon hade samma känslor som du.
Att hon hade lämnat sin man, om du ville det.
Jag tänkte att om jag bara gör rätt, så blir det bra.
Märkligt... Jag har tillbringat de senaste tre åren...
... funderande på vad jag skulle säga till henne.
Nu vet jag inte ens hur jag ska börja.
Vad sägs om: "Kära Margaret".
Vi har hittat de vi letade efter.
Du kan gå.
Skugga henne. Hon kommer att leda oss till de andra.
Allt är bra... Du är i säkerhet.
- De dödade Mina. - Jag vet.
Jag var inte medveten.
- Jag vet inte vad jag har sagt... - Du sade inte nånting.
Mina och hennes far greps i natt på väg till Cabanatuan.
Det var inte på grund av dig.
Det var mitt fel att hon åkte.
- Hon visste att jag ville hjälpa Daniel. - Hon ville också hjälpa honom.
Jag skulle ha stoppat henne.
Men jag tänkte bara på...honom.
Fast du tycker du gjort fel, så har du ändå gjort rätt för dig.
Hundratals krigsfångar får leva.
Nej. Jag gjorde det för honom.
- Jag stannade för hans skull. - Du kommer snart att träffa honom.
Jag har vänner som kan gömma dig tills amerikanerna kommer.
Men, Margaret, lyssna på mig.
Du måste ha tilltro till något starkare än dig själv.
Fader! Japanerna... De är här.
Ta hand om Margaret. Jag tar itu med dem.
Grip alla ni kan hitta. Gå runt till baksidan.
Fly, se dig inte om.
Ni behöver inte gå in i kyrkan. Det finns ingen där.
Det finns ingen i kyrkan.
Vid 17.00 kommer våra styrkor att lämna Platero.
Vi delar upp oss här, vid Pampanga floden.
Pajota, ni fortsätter till Cabubron och upprättar en vägspärr.
Joson, ni gör samma sak på vägen. Ifall japanerna förstärker från Cabanatuan.
Syfte: Att spärra av området under stormningen.
Om japanska förstärkningar kommer förbi er...når de oss.
Vi måste ha helt mörkt för att få ut fångarna ur lägret.
Alltså börjar vi i dagsljus, med risk att upptäckas.
Vid trädgränsen går Rileys pluton mot östra sidan av lägret.
Resten av oss avancerar med låga ställningar mot grinden.
Hur mycket skydd?
Det finns periodvis skydd tills 200 meter från lägret.
Sen är vi helt utlämnade tills vi når ett dike 30 meter från grinden.
Det här är lägret.
Förbindelsevägen... Fångbaracker... Allt besatt av fienden.
Förmodat stridsvagnsskjul... Infartsgrind. Här är diket vi vill nå.
Återigen...innan dess är vi helt utlämnade.
Så vi måste nog skapa en avledning i det här skogspartiet.
Vad sägs om ett flygplan? Kan ett av era flygplan passera över lägret?
- Inte utan att bryta radiotystnaden. - Ingen dålig idé, kan vara värt risken.
Medan vi närmar oss, tar sig Riley fram längs det här diket.
Och lämnar män med 20 meters lucka, för att kämpa mot och reducera fienden.
När ni är i position här, i sydöstra hörnet, blir ert första skott en startsignal.
Vi andra stannar här.
När vi får signalen, tar Foleys andra grupp ut tornet och vaktkuren.
Och täcker första grupp, som öppnar grinden. När de kommit in, flankerar de höger, -
- skjuter nerhållande mot befälsområdet och täcker de som ska mot stridsvagnsskjulet.
Aldrige med laddare springer 200 meter dit.
Någon måste ersätta om de stupar. Stridsvagnar blir bekymmer.
- Ja, sir. - Fritagning nu...
O'Grady... Andra pluton går förbi grinden och bryter sig in i fångområdet.
Första grupp sprider sig vid södra stängslet och skjuter nerhållande i ryggen på fienden.
Syfte: Se till att fångbarackerna inte blir beskjutna av fienden.
När det är uppnått, samlar O'Gradys andra grupp in fångarna och för dem till grinden.
Där väntar Doktor Fisher och sjukvårdarna.
Målet är att komma tillbaks till floden där dragkärrorna väntar på fångarna.
När jag är nöjd att ingen lämnats kvar, avfyras en röd lysgranat som slutsignal.
Frågor?
Vem är siste man ut?
Det är jag. Ni täcker mig vid grinden.
- Ja, sir. - Något annat?
Informera ert folk och gör dem klara. Vi ger oss av om två timmar.
Allt väl, Top?
Jadå.
Jag vill prata om Riley.
Han har en svår uppgift.
Vad är det?
- Hur så? - Bara undrar...
250 japsar i lägret. Tusen vid floden.
Tiotusen till i närheten. Bara 120 av oss.
Vi behöver nog ett mirakel.
Ta den. Jag har fler.
Hur ska jag göra? Kyssa den?
Klockan är 17.15. Prick...
Planet passerar 18.00. Riley skjuter första skottet 19.30.
Pajota spränger bron 19.45. Om Gud vill är vi ute 20.00. Frågor?
Försök komma tillbaks i ett stycke. Lycka till, mina herrar.
Top, följ med Riley.
Lycka till.
- Hur ser det ut, Daly? - Vårt skydd börjar ta slut.
Kapten Prince såg att ni behövde en man till.
Håll dig till mig tills vi når staketet.
Var fan är flygarna?
Det är ett av våra!
Skicka tillbaks dem till sina poster. Skärp bevakningen.
Vakter, gå tillbaka till era poster!
CABANATUANVÄGEN
Jag kommer tillbaks imorgon bitti.
I fall att...jag inte är här.
Du kan ge den till henne själv.
Sir...
Det är dags.
Sergeant...
När jag drar igång det här, vill jag veta säkert att alla är på plats.
Jag kollar...
Kom igen, Riley.
Vad tusan håller Riley på med?
- Löjtnanten vill veta om ni är klara. - Det har vi varit i tio minuter.
Gerillan är otålig. De är rädda att bron sprängs innan stormningen börjat.
Fan.
Vi är på plats.
Sir...
Ni ska skjuta.
Eld!
Japsarna skjuter oss. De tänker döda allihop!
Framåt!
Aldrige och Lucas! Framåt!
Skjut sönder låset!
Eld.
Klar!
- Framåt! - Ni hörde, sätt fart!
Spring!
Skynda på!
Klart.
Spring åt vänster. Få bort dem härifrån!
Ge eld!
Framåt!
Ge täckande eld!
Eldavbrott! Riley!
Lugn! Vi är amerikaner! Vi ska ta er härifrån.
De som kan, går mot grinden. De som inte kan, väntar på oss.
Stridsvagn! Skynda dig.
Skynda dig, Lucas!
- Eldriktning vänster! - Eldriktning vänster...
- Täck mig! - Täcker!
- Ge täckande eld! - Täcker!
Din jävel!
Riley, in med ditt folk!
Hallå!
Jag är amerikan. Vi ska hämta hem er.
Var inte rädd. Vi är här för att hjälpa er.
Åka hem... Förstår du?
- Du ska åka hem. - Jag kan inte lämna honom.
Vi lämnar honom inte. Jag tar honom själv...
Säg till mina män att det finns folk som måste bäras.
Kan du göra det? Okej, skynda dig!
Jag har dig.
Nej.
Varsågod.
Vänta. Det finns sjuklingar kvar.
Pajota och hans män har fullt upp. Japanerna flankerar dem 50 meter nedanför.
Bäst att kolla. Om de kommer över floden, får vi aldrig ut mannarna.
Fortsätt framåt.
Gå in och hjälp dem.
Alla som kan, reser sig upp.
Ingen eldgivning. Ge mig lysgranaten.
Vänta tills jag lyser upp dem.
Tillbakadragning!
Sergeant, ta dem härifrån!
Fungerar granatkastaren?
- Den är skadad, men fungerar. - Sikta på infartsgrinden.
Spring mot grinden.
Doktor Fisher, vänta, det är inte säkert än.
Jag väntar på andra sidan vägen.
Jag hjälper dig.
Tillbakadragning!
Daly, tillbakadragning!
Fox Två, mot uppsamlingsplatsen!
Fortsätt framåt!
Granat! Ner!
Lägg eld mot den jäveln!
Aliteri, Gutierrez, hjälp den här mannen.
Stanna inte! För ut dem förbi grinden!
Infartsgrinden! Dockningsplats!
- Håll dem i rörelse! - Fortsätt, grabbar.
Daly, kom.
- Rusa mot grinden, jag täcker dig. Redo? - Redo.
Granat! Allihopa, ner!
Upp igen! Spring!
Fortsätt framåt! Upp med dem!
Ut förbi grinden! Skynda på!
- Rör på er! - Kom igen, ut med dem!
Ut med dem, förbi grinden!
Granat!
Framåt.
Daly, håll honom nere! Jag går runt!
Jäklar.
Sergeant!
- Är du oskadd? - Daly, var har du varit?
Säkrat!
Alla ska ut. Ta med alla.
Kan någon ta hit en sjukvårdare! Soldat, hur är det?
Jösses! Jimmy...
Det är en granatskada. Han har förlorat mycket blod.
- Jag tror inte vi kan flytta honom. - Vi har inget val.
- Jimmy? - Flytta mig...
För honom till Platero och stanna hos honom!
Håll ut, doktorn.
Säkrat!
Säkrat. Sista man.
Prickskytt! Fientlig eld vänster!
- Eld upphör! - Ingen eldgivning.
Tillbaka!
- Daly! - Mack, Stratton, följ med!
Kom igen, Daly.
Han är borta...
Sätt fart.
Kom igen, Fox Två, fortsätt framåt.
Hjälp dem över.
Är du oskadd?
Fortsätt framåt.
Allt kommer att bli bra, major. Vi ska åka hem.
Kapten Prince. Hur gick det för oss?
Vi fick med alla.
- Hur många förluster? - En stupad...menige Daly.
Doktor Jimmy är sårad.
Det är kritiskt. Vi flyttade honom till Platero.
Jag tror inte han överlever.
Tack, kapten.
Förmodad leverskada.
Definitiv tarmskada.
- Behöver du morfin? - Nej.
Spara den.
Mer plasma.
Fick vi ut dem?
Fick vi ut dem!?
Allihop.
Bra.
Bäst att förflytta, Henry.
Vi ger oss av nu.
DAG 5 31 JANUARI
TALAVERA AMERIKANSKA FRONTLINJEN
- Ursäkta, har du sett major Gibson? - Tyvärr...
- Sex dollar. - Jag sade att jag säljer inte.
Tio dollar?
Jag kan inte. Det är den enda jag har.
Vadå den enda du har? Du sade att du hade många.
Jag ljög. Mamma gav den här till mig.
Vad säger din mamma om tio dollar?
Jag vet vad din mamma säger om tio dollar...
Har du sett major Gibson?
Han var med oss vid floden. Kolla med sjukvårdarna nere vid kärrorna.
Tack.
- Margaret... - Var är han?
Han ville att du skulle ha det här.
Kära Margaret.
Efter tre långa års bevittnande av så mycket förödelse och lidande...
... känns ett simpelt brev så menlöst.
Jag har ofta undrat hur mitt liv skulle sett ut om vi varit tillsammans.
Men efterhand som tiden går inser jag att det nog aldrig inträffar.
En sak vill jag att du ska veta. Du har kommit att betyda allt för mig.
Och inte bara för mig. För alla här.
Du har gett mig styrkan att ge de här männen hopp.
Och kanske en dag...en andra chans. Jag saknar dig mer än du kan föreställa dig.
Och är skyldig dig mer än du kan förstå. All min kärlek... Daniel.
Kapten Prince!
General, det här är mannen som ledde räden...kapten Prince.
Gratulerar, kapten. Jag beklagar era förluster.
- Ni har tjänat ert land väl. - Tack.
- Ni först, Major. - Bra gjort.
- Hur känns det? - Bra.
Jag är stolt över dig.
Tack.
Aldrig i vår historia har så många män utstått så mycket, och klagat så lite.
De flesta vägrade tro att deras land hade övergett dem.
Lämnat dem att dö i främmande land.
Det sades att det var betydelselöst för krigsförloppet.
Men för mig... Att rädda dem var att ställa saker tillrätta.
Det är sant. De hade blivit lämnade, men aldrig glömda.
30 Januari 1945, efter nästan tre år i fångenskap, -
- räddades 511 krigsfångar från fånglägret i Cabanatuan.
Under räden dog två armésoldater. Gerillan förlorade 21 man.
En krigsfånge dog efter att ha blivit befriad från lägret.
Överste Henry Mucci belönades med "Tjänstekorset för tapperhet".
Kapten Robert Prince fick samma hedersbetygelse.
President Truman belönade Margaret Utinsky med "Frihetsmedaljen" -
- för "utomordentligt hjältemod och viljestyrka".
Räden i Cabanatuan kvarstår som den mest lyckade räddningsaktionen -
- i amerikansk militärhistoria.
Svensk text: BRONSON